Du må vite hvor du skal se i boksing. Følger du neven, er det alt for seint.
For neven er raskere enn hjernen.
Først bestemmer du deg for hvem som skal tape, og holder blikket på ham.
På overkroppen, på hodet, helt inntil, tett på.
Først da ser du hansken i kontakt. Da ser du poengene som raser inn.
Hvis du er heldig, ser du guarden, –
–svaret på slaget, taperen som reiser seg.
For av og til er det taperen som vinner.
Herre Gud, ditt dyre navn og ære
Over verden høyt i savn må være
Og alle sjele, og alle trelle
Og hver geselle, de skal fortelle
Din ære
Ti for Gud skal alle kne seg bøye
De som bor i himmelen hin høye
Og de på Jorden, i syd og norden
Samt djevlers orden, som dømt er vorden
Til møye
Høye halle og dype dal skal vike
Jord og himmel falle skal til like
Hvert berg og tinde Skal slett forsvinne
Men Herrens minne til tusen sinne
Skal stige
Jeg takker for gjestfriheten som er blitt vist meg her i dag.
Jeg håper at Arnold Nilsen følte det samme da han kom til mitt sirkus–
–for mange herrens år siden. Han kom som en liten engel til meg.
Jeg hilser fra verdens høyeste mann, syerskene, –
–klovnene og musikantene.
–Hva gjorde Arnold på et sirkus? –Han fikk folk til å le.
–Var Arnold Nilsen en sirkusklovn? –Ja, finnes det et edlere yrke?
Jeg visste det.
Mor!
–Du ligner din far. Hva heter du? –Barnum.
Barnum. Kunne vel navnet ditt vært noe annet enn det?
Arnold Nilsen pleide å bære min bagasje.
Min dyrebareste koffert, en koffert full av applaus.
Jeg mistet synet av ham da krigen var over og sirkuset nedlagt.
Men jeg glemte ham aldri.
–Han sa at Arnold var en klovn. –Ja, jeg vet det.
Din mann gjorde et sterkt inntrykk på meg. Jeg traff ham en gang.
Han kom til forretningen min og ville selge et sjeldent brev fra Grønland.
Dette brevet, har De det fremdeles?
Nei, jeg solgte det videre til utlandet. Jeg hadde mange kjøpere på det.
Ja, det var artig.
Takk. Takk skal dere alle ha.
Jeg skal kjøpe tilbake det brevet den feite gjøken solgte til deg.
–Det har jeg solgt til en kunde. –Det er vårt brev.
–Han solgte det videre. –Til hvem da?
Det vet jeg ikke.
Sett deg.
–Hvor mye fikk han for det? –Det kan jeg ikke si.
Men ikke så mye som et svensk shillingsmerke.
Men mer enn et dansk førstegangsstempel.
Et svensk shillingsmerke kan man få ti tusen for.
Et dansk førstegangsstempel er verdt åtte.
–Jeg driter i pengene. –Bra. Pengene er ikke det viktigste.
Jeg ville bare vite hvor mye han solgte oss for.
–Hvor mye tjente du på brevet? –Det var ingen god forretning for meg.
Da alt var klart, hadde jeg femti kroner igjen, seksti av dem var i avgift.
–Hvorfor kjøpte du brevet? –Jeg driter i pengene.
Kan jeg få spørre deg om noe? Hvorfor er du så interessert i brevet?
Fordi jeg liker det.
Om jeg fikk bestemme, så skulle ikke jeg selge et eneste frimerke.
Det skulle ikke bli noen god forretning av det.
Når det gjelder brevet, –
–så er man veldig interessert i sånt i Danmark.
Hils din mor. Og Barnum.
Det tviler jeg på.
–Skal du ha vin, nå? –Ja.
–Er det noe? –Nei, hva skulle det være?
Har du noen gang tenkt på hvorfor Fred dro? Sa han noe til deg?
–Hvorfor skulle han si noe til meg? –Du kjente ham, du også.
Er det alt du tenker på? Å finne broren din? Driver vi bare med fortid her?
Jeg vet ikke hva vi driver med. Vi lever vel bare, som folk flest.
–Er det sånn her folk flest har det? –Jeg vet ikke hvordan folk har det.
Folk flest går på foreldremøter. Planlegger sommerferier, spiller ludo.
Er det det eneste du tenker på? Å få barn?
Iblant så tenker jeg at vi to er sammen fordi ingen andre vil ha oss.
–Det er mange som vil være med deg. –Ta skrivemaskinen og dra til Peder.
Du later som om du jobber.
–Hva er det for noe? –Ingenting. Det er det det er.
Fred sa en gang at han skulle finne det brevet faren din solgte. Fornøyd?
Flytt dere!
Dust.
Flytt dere!
Fred?
Barnum, du må hjelpe meg! Du må hjelpe meg. Jeg ser ingenting.
–Hva holder du på med? –Ingenting.
–Ikke gå inn.
Herregud. Fred!
–Hva driver du med? –Siden jeg tapte alt på Beta...
...kjøpte jeg dansende solsikker. Noe man ikke kan klare seg uten.
–Jøss! Kastet ut? –Ja.
–Skal du skrive? –Ja.
–Hva skriver du på? –Ingenting.
Jeg har et par overskrifter og sånt, men ellers ingenting.
Hva drømmer du om, Barnum?
Kanskje at alt var litt mer som før.
Skift fortegn på drømmene dine. Du drømmer i minus, du må drømme i pluss.
Jeg kan ikke få barn.
Hva sier Vivian?
Jeg har ikke sagt det til henne ennå.
Jeg skal si det, men jeg bare venter til riktig tidspunkt...
Hvis du venter for lenge, blir det en løgn.
Er du broren til, Fred?
–Åssen går det med ham? –Han lever.
Be ham møte oss i Stensparken.
–Hva er det, Barnum? –Ikke noe.
Ikke ljug!
Det er noen som vil møte deg i Stensparken.
–Når da? –Nå.
Ikke gå dit.
Hent skjorta mi.
Bli her.
Fy faen.
–Barnum. –Han røyker ikke.
Slå meg!
Fred!
Går det bra?
Ble dere venner igjen eller?
Hvordan visste de hva jeg het?
Alle vet hvem du er, Barnum.
Oscar.
Er det ikke selveste Barnum Nilsen?
Det var lenge siden. Går det bra?
–Maria, se hvem som er her. –Hei!
–Det er lenge siden. –Det er lenge siden. Se på deg.
–Går det bra? –Det går fint. Og med deg?
–Vil du ha pølse? –Ja, han har allerede spurt.
Ja, se her ja. Du har ikke gitt deg ennå.
Er det noe verdt det her da?
–Hvordan er det med Vivian? –Ikke så verst.
–Hva forærer oss dette celebre besøket? –Jeg leter etter broren min.
Var han innom deg noen gang?
Sett deg.
Ja. Han var her–
–og forsøkte å kjøpe tilbake det brevet som din far var her og solgte.
–Ja. Og? –Jeg hadde solgt det videre.
Men hvis man skulle kjøpe et sånt brev i dag, hvor går man da?
Antikvariater, skulle jeg tro. Men du, Barnum...
Det brevet finnes ikke i Norge lengre. Det er altfor verdifullt.
Det er tilbake der det kom fra.
Hei... Telefonkatalog fra Danmark, vet du hvor jeg finner det?
Du finner alle katalogene til Norden der borte.
SKANDINAVISK KUNST– OG ANTIKVITET–SENTER
God dag, mitt navn er Barnum Nilsen. Jeg er på jakt etter et brev.
Det brevet ble sendt fra Grønland.
Wilhelm Christensen, oppdager, til Ellen Jebsen.
Århundreskiftet. Ja, århundreskiftet. SS Antarktis.
En annen nordmann som har spurt om det samme? Sa han hva han het?
Noe annet?
Han var drosjesjåfør?
Takk. Takk.
Du må bruke svingene. Jabbe, jabbe.
Det er bra. Ja, bra!
Førti sekunder, nå må dere kjøre.
Opp på tå, kom igjen da. Opp på tå.
Willy.
Jeg hører du er en fyr som tåler det meste.
Nå vil du begynne å bokse?
–Har du drevet med noe idrett før da? –Diskos.
Har du noen gang hørt uttrykket "the art of self–defence"?
–Ja, det er engelsk. –Det er piss.
Boksing har ingenting med selvforsvar å gjøre i det hele tatt. Det er angrep.
Slår når du kan, og danser når du må. Skjønner du?
–Hvordan kjennes det? –Bra.
Boks.
Har du lyst til å lære mer?
Hei!
Hei, hei...
Så, så, så...
Ta deg en kald dusj.
Du er for sinna. Sinna folk gjør dumme ting.
En bokser må være fornuftig, slu.
Du får låse skapet ditt før du går.
Gå hjem og hvil sinnet ditt.
Det er brev til deg, Barnum.
Les høyt da!
"Kjære Barnum. Du og Peder er blitt så gode venner, noe vi er svært glade for."
"Han vil invitere deg til vårt landsted i sommer, om din mor gir tillatelse."
Selvfølgelig.
–Skal du ikke lese alt? –Jeg har lest alt.
–Men det har du ikke Barnum. –Jo.
"Din bror er også hjertelig velkommen. Gode hilsener fra Oscar Miil."
–Ville ikke det vært hyggelig da, Fred? –Kan ikke.
Du kan ikke? Hva er det du er så opptatt med i sommer?
–Skal trene. –Trene?
Jeg har meldt meg inn i bokseklubben, hvis du absolutt må vite det.
–Har ikke du fått nok juling? –Boksing er ikke juling.
Var det bokseklubben som slo deg ned?
–Hva er det du glor på? –Ingenting.
Takk for maten.
–Du kan godt bli med hvis du vil? –Ikke ljug, Barnum.
Hvem var hun jenta i begravelsen?
–Hva mener du? –Var det mange jenter der?
Vivian.
–Er moren og faren din på øya allerede? –Skal de være med?
Utrolig fint her.
–Frihet. –Frihet.
Kan noen smøre meg på ryggen?
Du kan godt ta den opp.
–Skal jeg lese horoskopet? –Ja, gjerne.
Skal jeg begynne med Barnum sitt?
"En av de mest interessante og beste ukene i året."
"Rikelig anledning til en liten flørt."
"Ingen av det motsatte kjønn kan føle seg trygge."
Tar et bad jeg.
En bokser har alltid to tanker i hodet samtidig.
Den ene sier: angrip. Den andre sier: trekk deg!
Det er en tanke for mye.
En bokser som tviler, han ligger allerede nede, skjønner du?
Du skal bokse kamp om fire uker. Gjør du som jeg sier, så vinner du.
–Hva er det du er best til? –Best til?
Det må da være noe du er bedre til enn andre.
–Drømme, kanskje. –Alle drømmer, Barnum.
Jeg drømmer om dagen. At ting skjer med meg.
Ulykker og katastrofer.
At jeg blir overkjørt av en bil, overlever så vidt.
Døv og blind resten av livet. Eller...
At jeg for eksempel styrter med et fly over Afrika, –
–og må bo hos en vill stamme i jungelen og ingen finner på 13 år.
–Hvorfor gjør du det? –For at de skal synes synd på meg.
Du er like gæren som han gærne halvbroren din.
–Det sier du ikke igjen. –Hva da? Den gærne halvbroren din?
Jeg sa du ikke skulle si det!
130.
140. Dette er bra.
150.
–Unnskyld! –Det er jeg som skal si unnskyld.
–Vil du ha? –Ja, gjerne.
Skål da!
Kan jeg få mer?
Ditlev fra Aftenposten her.
–Nå... Gruer du deg? –Nei.
–Så du gleder deg? –Nei.
–Hvordan skal du slå Asle Bråten? –Hardt.
Hvem bokser du for? Fedrelandet, klubben, treneren?
For broren min. For Barnum.
Du, et øyeblikk. Bilde. Et bilde.
Hvor mange pølser har du spist nå egentlig?
28. Tre mer enn i fjor.
–Du kommer til å legge på deg, tjukken. –Stakan.
–Hvem er denne sin? –Mutterns.
Barnum!
Er du klar?
Fred vil gjerne snakke med deg, i garderoben.
Hva er det?
Er du redd?
Jeg drepte Arnold.
Det var en ulykke, Fred. Han sto i veien. Han sto alltid i veien.
–Jeg trodde ikke jeg skulle treffe. –Ikke tenk på det nå.
–Tenk på kampen. –Jeg prøvde å treffe.
Jeg prøvde å treffe.
Mamma?
I rødt hjørne, Asle Bråten.
I blått hjørne, Fred Nilsen.
Boks!
Bra treff.
Det er bra.
Kom igjen!
Kom igjen, Fred. Jobbe, jobbe, jobbe, jobbe...
Yes!
Fred! Guarden, for faen.
Kanskje Arnold fikk som fortjent.
Mamma og Boletta ble med til sykehuset, hvor de skrudde sammen nesa og kjeven.
Han slapp til og med militæret. Han kom ikke hjem før dagen etter.
Han kom stille inn på rommet.
"Hvorfor tapte du, Fred?" spurte jeg. "Tapte," sa Fred. "Jeg vant, Barnum."
Skjønner du ingenting?
www.undertext.se